synkad av HW
Text och översättning: Poko www.undertexter.se
Pirates of the Caribbean
Död mans kista
- Varför händer det här? - Jag vet inte.
Du ser underbar ut.
Det betyder otur när fästmannen ser bruden innan bröllopet.
Släpp fram mig! Hur vågar ni?
Beordra männen tillbaka! Hör ni mig?
Guvernör Weatherby Swann, det är för länge sedan.
- Cutler Beckett? - Egentligen Lord, numera.
Lord eller inte, ni har ingen orsak eller rätt att arrestera den här mannen.
Det har jag. Mr Mercer?
Order att arrestera en William Turner.
- Den här gäller Elizabeth Swann. - Jaså? Ursäkta, mitt fel.
- Arrestera henne. - Vad beskylls jag för?
Här är William Turners exemplar.
Och en till, för mr James Norrington, är han här?
Vad beskylls vi för?
Kommendör Norrington avskedades för några månader sedan.
Det besvarar inte min fråga.
Lord Beckett, angående kategorin obesvarade frågor...
Vi är under Port Royals kungliga guvernörs ansvar, -
- och ni ska tala om för oss vad vi beskylls för.
Beskyllningarna...
...gäller en konspiration, att befria en man som brutit mot lagen, -
- och som dömts till döden, så...
Så domen är naturligtvis också döden.
Kanske ni också minns en sjörövare vid namn, Jack Sparrow?
Kapten!
Kapten Jack Sparrow.
Jag antog att ni skulle minnas.
15 gastar på död mans kista...
...och en flaska rom.
Fulla som tvättsvampar...
...och en flaska rom.
Förlåt, kompis.
Stör det om vi tar en liten roddtur?
Antog det.
- Inte riktigt enligt planerna. - Motgångarna är överstökade.
Fick du vad du for för att hämta?
Kapten, jag tror besättningen, mig medräknad, -
- väntade sig något mer glittrande.
I närheten av Isla de Muerte har många fartyg förlist med skatter.
Den kungliga flottan jagar oss över hela atlanten.
Och orkaner.
Allt som allt, tiderna är svåra för hederliga sjörövare.
- Glittrande? - Ja, glittrande.
Har ni på känn att gamle Jack inte gör sitt bästa för er?
- Gå plankan! - Vad sa fågeln?
Skyll inte på fågeln. Visa oss vad det är på pappret.
- Det där hjälper inget. - Hjälp mig.
- Det är en nyckel. - Det är ännu bättre.
Det är en ritning på en nyckel.
Mina gentlemän, vad gör nycklar?
Nycklar... Öppnar... saker?
Vad än den här nyckeln öppnar, inuti finns något värdefullt, -
- så vi hittar det som den öppnar.
Nej, vi har inte nyckeln, så vi kan inte öppna det fast vi hittar det eller inte.
Vad är det för vits att söka efter något som måste öppnas och som vi inte har, -
- utan att först hitta nyckeln som öppnar det?
Så vi ger oss av efter nyckeln?
Det finns inget förnuft i det du säger.
Flera frågor?
- Vart styr vi? - Precis, vår kurs.
Vi seglar...
- Ditåt. - Kapten?
Kom igen, sväng skeppet och sätt fart, ni vet vad ni ska göra.
Jag har lagt märke till, -
- att kaptenen har uppfört sig lite konstigt på sista tiden.
Vi seglar iväg utan att veta vart vi är på väg. Något har förvirrat Jack.
Och tro mig, det som skadar Jack, skadar också oss.
- Lord Beckett, fången som ni beordrade. - Handbojorna är inte nödvändiga.
Ostindiska handelskompaniet behöver era tjänster.
Vi hoppas att ni verkar som vår agent i affärstransaktionen -
- med vår gemensamme vän, kapten Sparrow.
Närmare bekant än vän. Hur känner ni honom?
Vi har råkats tidigare.
Och båda har lämnat ärr på den andra.
Vad för ärr lämnade han på er?
På grund av er är Jack Sparrow på fri fot.
Jag vill att ni ger er av till honom och tar tillbaka min egendom som han har.
Ta tillbaka? Med hjälp av svärdet?
Byte.
Kaparbreven.
Ni kan erbjuda benådning.
Jack får sin frihet och kan fortsätta sitt sjöröveri i Englands tjänst.
Jag misstänker att Jack inte byter sin frihet mot arbete.
Jack Sparrow är en utdöende art.
Världen krymper. De blanka områdena på kartan utfylls.
Jack måste finna sin plats i den nya världen eller försvinna.
I motsats mot er, mr Turner. För er och er fästmö väntar hängning.
Så ni får båda, Jack och Svarta pärlan.
- Svarta pärlan? - Egendomen, som ni vill ha och han har.
Det skeppet? Knappast. Föremålet i fråga är mycket mindre och mera värdefullt.
Något som Sparrow alltid bär med sig. Kompassen.
Ni känner till den.
Ta hit kompassen, annars blir det ingen överenskommelse.
Varför är rommen alltid slut?
Just därför.
Lediga, män.
Din tid har runnit ut, Jack.
Stövelremmen Bill Turner?
Du ser bra ut, Jack.
- Är det här en dröm? - Nej.
Antog det. Om det varit det, hade det funnits rom här.
- Jag ser att du fått tillbaka Pärlan. - Jag fick lite hjälp med det.
- Av din son. - William?
Han slutade som en sjörövare trots allt.
Vad har jag att tacka för ditt besök?
Han sände mig.
Davy Jones.
Så det är du.
- Han lurade dig att tjäna honom? - Jag ville det själv.
Jag är ledsen för att jag deltog i myteriet mot dig.
Jag stod upp mot dig och allt gick galet sedan dess.
De band mig vid en kanon. Jag slutade på havets botten.
Vattnets tryck mot mitt huvud, oförmögen att röra mig.
Oförmögen att dö.
Jag tänkte, att jag skulle ha tagit emot det minsta hopp för räddning.
Jag hade bytt bort all för den.
Lustigt vad en man kan göra för sin räddning.
Du med ingick ett avtal med honom.
Han lyfte Pärlan ur djupet. Du har varit kapten i tretton år.
- I teorin... - Jack, du kan inte tala dig ur det här.
Reglerna råder över dig och mig.
Själen är bunden till skeppet i hundra år.
Den flygande holländaren har redan en kapten...
Det är en värre sak för dig.
Jones hemska monster hittar dig -
- och drar tillbaka Pärlan i djupet, och tar dig med henne.
Du råkar inte veta när Jones släpper lös det här hemska monstret?
Jag berättade ju det för dig redan, Jack.
Din tid har runnit ut.
Den kommer nu, begär efter mannen, -
- som bär ett svart märke.
Alle man på däck! Snabbare!
Alle man!
Alla upp!
Det är djävulen själv som kommer till oss!
- Vilken kurs? - Mot torra land.
- Till vilken hamn? - Jag sa inte hamn. Land! Var som helst.
- Jacks hatt! Sväng om! - Låt den vara!
Spring.
Tillbaka till era platser!
Jack? För Guds skull, vad följer efter oss?
Ingenting.
- Ni får inte vara här! - Det får han.
- Mr Swann! - Guvernör Swann, ännu.
Tror du att jag bär den här peruken bara för att hålla huvudet varmt?
Jacks kompass? Vad ska Beckett med den till?
Vad spelar det för roll?
Jag måste hitta Jack och få honom att återvända till Port Royal, -
- så vi kan befrias från vår anklagelse.
Nej, vi måste hitta vårt eget sätt att försäkra ert frisläppande.
Är det där brist på förtroende för Jack, eller mig?
Att du riskerade ditt liv för att rädda Sparrow -
- betyder inte att han skulle göra det samma för någon annan.
Var är hunden med nycklarna?
Jag tror på dig. På er båda.
Var ska du hitta honom?
Tortuga. Jag börjar där, och jag kommer inte sluta leta innan jag hittar honom.
Sedan kommer jag återvända hit för att gifta mig med dig.
- Ärligt? - Bara om du ännu vill ha mig.
Om de här gallren inte funnits, hade jag tagit dig redan nu.
- Jag väntar på dig. - Håll din blick på horisonten.
Kapten Jack Sparrow?
Han är skyldig mig fyra Dubliner. Jag hörde att han var död.
I Singapore, så hörde jag i alla fall. Glatt leende i fyllan.
Jag är allvarlig nu. Jack Sparrow dök upp i Singapore.
- Jack Sparrow? - Jag har inte sett honom på månader.
När du hittar honom, ger du honom det här meddelandet?
Jag har inte hört om Jack Sparrow, -
- men om en ö i söder där man byter kryddor...
...mot delikat kött.
Jag vet inte om Jack, men du hittar skeppet där.
Skeppet som har svarta segel.
Min bror tar dig till stranden.
Vad är galet? Stranden är där borta.
Lycklig resa, herrn.
Jack?
Jack Sparrow?
Marty?
Cotton?
Någon?
- Ett bekant ansikte. - Ät mig inte.
- Jag tänker inte äta dig. - Ät mig inte.
Gibbs.
Släpp ner mig!
Nej! Vem vill smaka svärdet?
Jag kan göra det här hela dagen!
Jack? Jack Sparrow?
Du kan inte ana hur glad jag är att se dig.
Jack, det är jag. Will Turner.
Be dem släppa ner mig.
Kompassen. Jag behöver den. Elizabeth är i knipa.
Vi blev arresterade för att vi försökte hjälpa dig. Hon kommer att bli hängd.
Rädda mig.
Jack, vad sa du åt dem? Nej!
Hur blir det med Elizabeth?
- Kom snabbt. - Vart går du?
- Vad händer? - Vårt ord har ännu värde.
Jag har ordnat en resa till England. Kaptenen är min vän.
Nej. Will gav sig av för att leta upp Jack.
Vi kan inte lita på William Turner. Kom.
- Han är en bättre man än du tror. - Vi har inte tid med det nu.
Beckett har bara utlovat en benådning, och den är för mr Jack Sparrow.
Fastän Will skulle lyckas, kommer jag inte se på när min dotter blir hängd.
Kanske jag kan säkra en rättvis behandling för Will, om han återvänder.
- Det slutar med Wills hängning. - Här finns inget kvar för dig.
Vänta där inne.
Kapten.
God afton, guvernören.
Synd. Han hade det här.
Det är ett brev till kungen. Det är från dig.
Elizabeth.
Vad gör ni?
- Var är hon? - Vem?
Utan tvivel förstod du att lojalitet -
- inte längre är ett kungligt tillvägagångssätt som din far tror.
Vad är då?
Jag är rädd att valuta är ett kungligt tillvägagångssätt.
Jag skulle tro att vi kan komma överens i så fall.
- Jag kom för att underhandla. - Jag lyssnar.
Jag lyssnar spänt.
De här kaparbreven är undertecknade av kungen.
Exakt, och de är inte giltiga innan jag signerat och lagt mitt sigill på dem.
Annars skulle jag inte vara här.
Du sände iväg Will för att hämta kompassen av Jack Sparrow.
- Den är till ingen nytta för dig. - Förklara dig.
Jag har varit på Isla de Muerta och sett skatten med egna ögon.
Du måste veta en sak.
Nu förstår jag. Du tror att kompassen enbart leder till Isla de Muerta, -
- så du hoppades rädda mig från den djävulska tron.
Men oroa dig inte.
Jag är inte intresserad av det förbannade aztekguldet.
Mitt mål är inte så småskaligt.
I de här farvattnen finns mer än en värdefull kista.
Så du kanske vill höja ditt anbud?
Ta i beaktande att du förstörde min bröllopsnatt.
Så gjorde jag.
Avbrutet äktenskap, -
- eller saknas ödet i spelet?
Du anstränger dig mycket att säkra Jack Sparrows frihet.
- Vem talade om Jack? - Verkligen?
För mr Turners frihet?
Jag vill fortfarande ha kompassen.
Räkna med den i dina kalkyleringar.
Gud leder oss verkligen.
Min klokhet var det.
Stämmer det inte, byrackan?
Hur vet du att Guds vägledning inte hjälpt dig?
Hur som helst, jag kommer inte att stjäla skeppet.
Det är inte stöld. Vi bärgar det.
- Sedan när har du brytt dig? - Vi är inte odödliga längre.
- Vi måste ta hand om våra själar. - Du vet väl att du inte kan läsa?
- Det är bibeln. Försöka duger. - Att låtsas läsa bibeln är synd.
Det är en handling mot...
Titta! Där är det.
- Vad flög i honom? - Såg säkert en kattfisk.
Dumma byracka!
Kom!
- Det är vårt! - Tidvattnet hjälper till få det flott.
Bärgning är egentligen räddning.
Det är så sant!
Vi borde kanske rädda det snabbt, medan själarna ännu är i skick.
Amen för det.
Tack.
Varför gjorde han så mot oss?
- Jack är chefen. - Ja. Pelagosterna gjorde Jack till det.
Men han förblir det endast om han uppför sig som en.
Så han har inget alternativ. Han är en fånge liksom vi.
Ännu värre. Pelagosterna tror att Jack är en gud i människoskepnad.
De tänker ära honom genom att ta bort ur hans människoskinn.
De steker och äter honom.
- Var är resten av besättningen? - Burarna som vi är i, -
- byggdes efter att vi kommit hit.
Ritualen borde snart börja.
Jacks liv tar slut, när trummorna tystnar.
Vi kan inte bara sitta och vänta, inte sant?
Nej! Vänta!
Mera ved. Stor eld.
Jag är chef. Jag vill ha en stor brasa.
Förbaskat.
Lite krydda piffar upp.
Bra gjort.
Sträck ut fötterna igenom och klättra!
Sätt fart! Vi behöver allesamman, så att vi får Svarta pärlan i rörelse.
I själva verket behövs inte alla till det! Sex män räcker!
Oj skit.
Skynda!
Stanna.
Framåt!
Sätt fart, ta fast dem!
Inte bra.
Skär lös den! Hitta en sten!
Snurra buren!
Lyft buren!
Lyft som en kjolfåll!
Hitåt, kamrater!
Räcker!
Jävlar.
Lossa repet! Lossa repet!
Din lilla hårboll, ge det tillbaka!
- Bit inte i det. - Lossa det här!
Den tog mitt öga, och ger det inte tillbaka.
- Hur fick du det tillbaka sist? - Storartat, jobbet är nästan klart.
Vi gjorde det för er, vi visste att ni skulle återvända.
Vind i seglen!
Hur är det med Jack? Jag åker inte utan honom.
- Dags att sticka. - Nu åker vi!
Det här är, mina barn, dagen ni måste komma ihåg som dagen, när ni nästan...
Kapten Jack Sparrow.
Vi tar distansen mellan oss och ön och styr ut mot öppet hav.
Ja till den första och den andra, men bara om vi stannar på grunt vatten.
- Det känns motsägande, kapten. - Jag litar på din navigationskunskap.
Var är apan? Jag vill skjuta någon.
Jack, Elizabeth är i fara.
Har du funderat på att låsa in henne någonstans?
Hon är i fängelset i väntan på hängning för att hon hjälpte dig.
Det kommer en tid då man måste ta ansvar för sina fel.
Jag behöver din kompass, Jack. Jag byter den mot hennes frihet.
- Mr Gibbs. - Kapten.
Vi måste resa uppför floden.
Menar du i behov av ett litet eller stort behov?
Nej. Nödvändigt och motvilligt behov.
Vi måste snabbt resa till Port Royal.
William, jag ger dig kompassen, -
- om du hjälper mig att hitta den här.
- Du vill att jag hittar den här? - Nej, du vill själv hitta den här.
För hittar du den här så leder den dig in i en situation, -
- i vilken du oundvikligen hittar ett sätt att rädda din käraste.
Förstod du?
Den här räddar Elizabeth?
Hur mycket vet du om Davy Jones?
- Inte mycket. - Ja, den kommer att rädda Elizabeth.
Vad pågår här?
Om ni båda tycker om klänningen, så bär den turvis.
Det är inte fråga om det, sir.
- Det spökar ombord. - Verkligen?
- Du? - Jag känner en kvinnas närvaro.
Alla män känner det.
En frus spöke, en som blivit änka innan äktenskapet, skulle jag tro.
- Hon letar efter sin försvunna man. - Oskuld också, troligen.
Det betyder trubbel.
Vi kastar klänningen överbord och hoppas att anden följer den.
Det förargar bara anden, sir.
Vi tar reda på vad anden vill, och återlämnar den till den.
Nu räcker det!
Ni är ett gäng vidskepliga getter.
Den här klänningen betyder att vi har en fripassagerare ombord.
En ung dam, av klänningen att döma. Undersök skeppet och sök efter henne.
Hon är troligen naken.
Varför räds Jack det öppna havet?
Om du tror på sådant. Det finns ett monster som tjänar Davy Jones.
En skrämmande varelse med gigantiska tentakler, som suger bort ditt ansikte.
Suger ner hela skepp i mörkret.
Kraken.
Andedräktens stank...
Föreställ dig, den sista saken du står inför här i livet är Krakens skrik och -
- stanken av tusentals ruttnande lik.
Om du tror på sådant.
Nyckeln räddar Jack undan det?
Det är frågan som Jack vill ha svar på.
Tillräckligt för att till och med gå för att träffa henne.
- Henne? - Ja.
Oroa er inte, kamrater. Tia Dalma och jag är gamla bekanta.
Vi är nästan oskiljaktiga. Vi var, vi har varit.
- Tidigare. - Jag vaktar din rygg.
- Det är framsidan jag är orolig för. - Vakta båten.
Vakta båten.
- Vakta båten. - Vakta båten.
- Jack Sparrow. - Älskade Dalma.
Jag visste att vinden skulle föra dig tillbaka till mig en dag.
Du.
Du har en ödets skickelse i dig.
William Turner.
- Känner du mig? - Du vill känna mig.
Bekanta räcker. Vi kom för att hämta hjälp, vi åker inte utan den.
- Jag trodde jag kände dig. - Inte så bra som du önskade. Kom.
Kom.
Vilken tjänst kan jag göra dig?
- Du vet ju att jag fodrar betalt. - Jag tog med betalningen.
Titta.
En odödlig apa.
Försök att slå det.
Nej! Du har ingen aning om hur länge det tog att fånga den.
Betalningen räcker.
Vi letar efter den här.
Och det den passar i.
Hittade du den inte med hjälp av kompassen jag sålde till dig?
Kanske. Hur så?
Jack Sparrow vet inte vad han vill.
Du vet inte vad du vill, men vill få den till din egen.
Nyckeln hör till en kista.
Inne i kistan finns det ni letar efter. Inte sant?
- Vad finns i den? - Guld, smycken, naturrikedomar?
Inget ont, hoppas jag.
Ni vet väl vem Davy Jones är?
En sjöfarare.
En stor sjöfarare tills han stötte på det, som påverkar oss alla.
Vad påverkar alla oss?
Vad är troligast?
- Havet? - Kampen mellan ont och gott?
En kvinna.
En kvinna. Han blev förälskad.
Nej, nej. Jag hörde att det var havet han blev förälskad i.
Det finns många versioner, och alla är sanna.
Det var en kvinna. Så förtjusande och bedräglig, -
- och okuvlig som havet. Han slutade aldrig att älska den kvinnan.
Men smärtan det orsakade blev för mycket.
Men inte tillräckligt för att den skulle ha dödat honom.
Vad exakt lade han i kistan?
- Sitt hjärta. - Bokstavligt eller fiktivt?
Inte hade han kunnat bokstavligen lägga sitt hjärta i kistan.
Eller kunde han?
Det var inte ett känslomässigt värt liv.
Så han skar sitt pumpande hjärta ur bröstet -
- och låste in det i kistan, och gömde det för världen.
Han har alltid nyckeln med sig.
- Du visste det här. - Jag visste inte.
Jag visste inte var nyckeln var, men nu vet vi.
Allt vi behöver göra är att lyfta Den flygande holländaren och ta nyckeln.
Sedan kan du återvända till Royal och rädda din utvalde.
Låt mig se din hand.
Svarta märket!
Min syn är oförändrad.
Davy Jones kan inte stranda, inte heller gå iland mer än en gång på tio år.
Du är säker bara på land, så du bär landet med dig.
Sand.
- Det här en burk fylld med sand. - Precis.
Hjälper den?
Om du inte vill ha den, så ge den tillbaka.
Nej.
Då hjälper den.
Vi måste tydligen hitta Den flygande holländaren.
Ödets skickelse.
Är det där Den flygande holländaren?
- Den ser inte spöklik ut. - Inte du heller. Undervärdera den inte.
Den har säkerligen seglat på revet.
Vilken är din plan?
Jag söker igenom fartyget tills jag hittar din jävla nyckel.
- Om där finns en besättning? - Jag dödar alla som kommer i min väg.
Jag gillar din plan. Enkel och lätt att minnas.
Om du blir tillfångatagen säg att jag skicka dig för att betala tillbaka skulden.
Det kan rädda ditt liv.
Släck ljusen.
Sjöman!
Det är ingen ide. Ni har gått på grund.
Nej! under oss.
Hemsk andedräkt!
Kom ner därifrån och be!
Backa!
Fem män är ännu i livet. Resten är borta.
Är du rädd för döden?
Är du rädd för mörkrets djup?
Alla dina gärningar måste gottgöras, -
- alla dina synder bestraffas.
Jag kan erbjuda dig en flyktväg.
Lyssna inte på honom!
Är du inte rädd för döden?
- Jag gör mina val. - Till döden.
Livet är grymt.
Efter döden är livet inte så märkvärdigt.
Jag erbjuder dig ett val.
Anslut dig till min besättning, och skjut fram domen.
Hundra år innan den.
Vill du mönstra på?
Jag vill mönstra på.
Du är varken död eller döende.
Varför är du här?
Jack Sparrow skickade mig för att komma överens om hans skuld.
Varför är du här?
På grund av Jack Sparrow. Han skickade mig för att komma överens om hans skuld.
Jaså?
Jag har lust att godta det erbjudandet.
Du har en skuld att betala.
Du har varit Svarta pärlans kapten i tretton år.
Det var vår överenskommelse.
I praktiken var jag kapten bara två år, sedan gjordes det myteri mot mig.
Då var du en dålig kapten, men en kapten likväl.
Har du inte kallat dig själv för kapten Jack Sparrow alla dessa år?
Du har min betalning. En själ är redan ombord på ditt skepp.
En själ kan inte jämföras med andra.
Så vi har nu avslutat avtalet och nu diskuterar vi priset.
Priset?
Hur många själar skulle min själ vara värd?
Hundra själar.
- Tre dagar. - Du är så gullig.
Sänd pojken tillbaka, så börjar vi med detsamma.
Jag behåller pojken. För den goda viljans skull och det återstår bara 99.
Har du inte träffat Will Turner? Ädel, hjältemodig, en bra sopran.
Åtminstone värd tre och en halv själar.
Råkade jag nämna att han är förälskad?
I en flicka.
Utvald att gifta sig.
Förlovad.
Att sära dem åt vore bara hälften så grymt, -
- som att låta dem gifta sig, inte sant?
Jag behåller pojken. 99 själar.
Men jag undrar, Sparrow...
Kan du leva med det här?
Kan du döma en oskyldig människa, vän, -
- till en livstids tjänst på mitt skepp i stället för dig, då du själv går fri?
Ja, det gör mig inget.
Ska vi ingå en blodsed? Jag menar med bläck.
Tre dagar.
Mr Gibbs?
Jag känner mig ruttnare än vanligt.
Hur har du tänkt få ihop de här 99 själarna på tre dagar?
Lyckligtvis sade han inte i vilket skick själarna måste vara.
Tortuga.
Det här måste avrundas. Kvitton på hamnavgifter, omkostnader och handel.
Borde vi skicka de här till handelskompaniet?
Jag är rädd för att Tortuga är den enda lediga hamnen i de här vattnen.
Sjörövarhamn. Jag är ledsen, jag är en hederlig man, håller mitt samvete rent.
Den gör någonting.
Den försöker göra ett tecken.
Där! Det är ett tecken!
Där är det! Det är ett tecken!
- Alger. - Det kan också vara ett tecken.
- Liknar inälvor. - Det var ett dåligt tecken.
Vad är det där?
Av vilken orsak skulle du duga som Svarta pärlans besättning?
Ärligt talat har jag aldrig seglat.
Jag borde se världen medan jag ännu är ung.
- Du duger. Lägg ditt bomärke här. - Nästa!
Min fru lämnade mig och jag har supit i en månad.
Jag bryr mig inte ett skit om jag lever eller dör.
Perfekt! Nästa!
- Jag har en arm och ett ben. - Vi hittar en plats för dig.
- Jag vet vad jag vill. - Nästa!
Jag har alltid velat segla på haven. För alltid.
Snabbare än du tror.
- Anmäl dig. - Tack så mycket.
- Hur går det? - Medräknat de där fyra? Fyra.
Vilken är din berättelse?
Min berättelse är precis samma som din, bara ett tal efter.
Jag jagade en man över de sju haven.
Jakten kostade mig min besättning, min soldatgrad, -
- och mitt liv.
- Kommendör? - Inte mera. Lyssnade du inte?
Jag fick nästan fast er i Tripoli.
Jag hade fått er om det inte hade varit för den där orkanen...
Lord, ni försökte väl inte segla igenom den?
Kommer jag med i er besättning, eller inte?
Du har inte sagt vart ni är på väg.
Till någon trevlig plats?
Är jag värd att tjäna under kapten Jack Sparrows kommando?
Eller borde jag bara döda dig nu?
Du är antagen.
Jag är ledsen, svårt att komma ur gamla vanor.
- Dags att gå? - Ja.
Tack.
Fortsätt.
Vem vill? Jag tar hand om er alla.
Vem först?
Jag ville göra det där själv.
Vad har världen gjort med dig?
Ta hand om den, mr Turner.
- Ur vägen! - Försök inte!
Släpp mig, pojke!
Håll den där spolingen ur min väg!
- Fem piskrapp till minne. - Nej!
Hindrar du mig att göra min plikt?
- Du får dela samma straff. - Kom igen.
Jaså, det vill du?
Varför denna välvilja?
Min son.
Han är min son.
Vilka gynnsamma omständigheter!
Fem piskrapp var det.
- Nej, jag kan inte göra det. - Dina ord har ingen betydelse.
Endera med din hand eller purserns.
Nej...
- Purser! - Nej!
Du slapp lindrigt undan, pojke.
- Will? - Jag behöver inte din hjälp.
Pursern hotade med att slita köttet från benen för varje piskrapp.
Så du agerade barmärtigt?
Ja.
Hundra år innan mönstringen.
Småningom förlora sin självkänsla och sluta som han där.
När man svurit eden för holländaren, bryter man den inte.
Inte innan skulden är betald.
Jag svor ingen ed.
Då måste du fly.
Inte innan jag hittat den här.
Nyckeln.
Död mans kista.
Vad vet du om den här?
Öppna kistan med nyckeln och stanna hjärtat.
Nej, stanna inte hjärtat.
Holländaren behöver ett levande hjärta, annars finns ingen kapten.
Finns det ingen kapten, så har ingen nyckeln.
Så kaptenen har nyckeln?
- Var finns nyckeln? - Gömd.
- Var finns kistan? - Gömd.
Kapten Sparrow?
- Om du tillhör besättningen, välkommen. - Jag kom för att söka upp min käraste.
Jag är smickrad, men jag älskar bara havet.
Jag menar William Turner, kapten Sparrow.
Elizabeth. Göm undan rommen.
De där kläderna klär dig inte, det borde vara en klänning eller inget alls.
- Jag har ingen klänning. - Jack.
Jag vet att Will gav sig iväg för att leta efter dig. Var är han?
Jag är ledsen att behöva säga det här, men...
På grund av tråkiga och oförutsedda händelser, -
- vilka naturligtvis inte beror på mig.
Will-stackarn värvades till Davy Jones besättning.
Davy Jones?
Försök inte.
Den flygande holländarens kapten?
- Du ser hemsk ut. Vad gör du här? - Du avlönade mig. Du valde själv.
- Du luktar konstigt. - Jack.
Allt jag vill är att hitta Will.
Säkert? Är det vad du egentligen vill?
Naturligtvis.
För jag skulle tro att du mest av allt vill hitta ett sätt att rädda Will.
- Du har ett sätt att göra det på? - Nåväl... Det finns en kista.
Av okänd storlek och ursprung.
Som innehåller Davy Jones ännu slående hjärta.
Kistans innehavare kan befalla Jones att göra vad man vill.
Inkluderat att rädda den modiga William ur hans hemska öde.
Du tror väl inte på honom?
Hur hittar vi den?
Med den här. Min kompass är unik.
Unik? Med andra ord, den är sönder.
Det medger jag. Den här kompassen pekar inte mot norr.
Vartåt pekar den?
Den pekar mot den saken, du helst av allt i världen vill ha.
Åh, Jack.
- Talar du sanning? - Varje ord, min kära.
Det du vill helst av allt här i världen, -
- är att hitta Davy Jones kista, inte sant?
- Att rädda Will! - Genom att hitta Davy Jones kista.
- Mr Gibbs! Vi har kursen. - Äntligen!
Lossa förtöjningen, upp med ankaret, hissa seglen!
Fröken Swann?
Välkommen i besättningen, före detta kommendör!
Det är bra att känna till världens form och sin egen plats där, inte sant?
Jag garanterar att de här inte är nödvändiga.
Jag tog er hit för att jag tror ni är intresserad av er dotters vistelseort.
- Har ni nyheter om henne? - Senast sedd vid Tortuga, -
- varifrån hon åkte med den kände sjörövaren Jack Sparrow, -
- och andra som flyr undan rättvisan. - Rättvisan? Knappast.
Inklusive den förre ägaren till det här svärdet, tror jag.
Vårt skepp har tagit upp jakten. Rättvisa skipas med kanoner, knivar -
- och andra skoningslösa metallföremål.
Jag äcklas av tanken på de hemskheter de som finns ombord kommer att möta.
Vad vill ni ha av mig?
Er rätt som guvernör, ert inflytande i London -
- och er lojalitet till ostindiska handelskompaniet.
Åt er, menade ni.
Ska jag låsa upp bojorna?
Gör vad ni kan för min dotter.
Som ni ser, alla män har sitt pris.
Även sådant som han trodde han aldrig skulle kunna sälja.
Jag väntar här tio år.
Jag höjer med tio år.
Överens.
Förstår du hur man spelar det?
Jag förstår nog. Man bluffar i spelet.
I vadet ingår alla tärningar, inte bara ens egna.
- Vad spelar vi med? - Den enda saken vi har.
Tjänsteår.
- Kan alla i besättningen utmanas? - Ja. Vem som helst.
Jag utmanar Davy Jones.
Jag antar utmaningen.
- Insats? - Min själ, -
- och en livslång tjänst. - Nej!
Mot vad?
Jag vill ha den här.
- Hur känner du till nyckeln? - Det hör inte till spelet.
Du kan ännu dra dig ur.
- Vad är det här? - Jag är med. Samma insats.
Nej! Gör inte det här.
Tärningarna är kastade.
Jag säger tre tvåor.
Ditt bud, kapten.
Fyra fyror.
Fyra femmor.
Sex treor.
Sju femmor.
Åtta femmor.
Välkommen i besättningen.
Tolv femmor.
Tolv femmor? Kalla mig en lögnare eller höj.
Jag säger också lögnare!
Stövelrems-Bill, du är en lögnare -
- och du tillbringar en evighet på det här skeppet!
Mästare Turner, du är fri att gå iland.
Nästa gång vi anlöper en hamn!
Din dumbom! Varför gjorde du det?
Jag kunde inte låta dig förlora.
Det var aldrig fråga om att vinna eller förlora.
Exakt.
Du ville bara veta var den fanns.
Kapten sa att jag skulle befria dig.
Kaptens order.
Här. Ta den här också. Gå iland nu och stanna där.
Att dö på havet har alltid varit i mitt blod, jag vill inte du ska göra samma.
Det ödet hade du inte behövt välja åt dig själv.
Jag gjorde vad jag var tvungen till när jag lämnade dig och blev pirat.
Men jag ljög om jag sa att jag inte ville det.
Du är inte skyldig mig någonting, Will. Gå nu.
De får veta att du hjälpte mig.
Vad mer kan de göra mig nu?
Jag tar den här med ett löfte. Jag ska hitta ett sätt bryta Jones tag om dig.
Jag kommer inte att vila innan den här kniven genomborrar hans hjärta.
Jag överger dig inte.
Det lovar jag.
Beckett?
De är undertecknade. Lord Cutler Beckett från ostindiska handelskompaniet.
Will jobbade åt Beckett, och han sa inte ett ord.
Beckett vill ha kompassen bara av en orsak.
Naturligtvis.
- Han vill ha kistan. - Ja, han nämnde en kista.
Om kompaniet kontrollerar kistan, så kontrollerar de haven.
- En otäck tanke, min kära. - Och en dålig sak!
Dåligt för alla som kallar sig pirater.
Det måste komma mera fart ur de här seglen. Brassa förseglen!
Får jag fråga, var fick du tag i de här?
- Med förhandling. - Vänligt?
Naturligtvis inte.
Will gör ett avtal som följs, ändå är du här med priset.
Fullständig benådning och kaparbreven till ostindiska handelskompaniet.
- Precis som om jag kunde köpas med dem. - Jack, breven. Ge dem tillbaka.
Nej. Övertala mig.
Du vet väl att Will lärde mig att handskas med svärd?
Som jag sa. Övertala mig.
Lustig sak.
Det fanns en tid då jag skulle ha gett vad som helst -
- för att se dig se ut så där när du talade med mig.
- Jag förstår inte vad du menar. - Jag tror nog att du vet.
Försök inte. Jag litar på honom, det är allt.
Du har aldrig funderat över hur din nyaste fästman -
- hamnade på Den flygande holländaren?
Konstigt att komma så långt med en roddbåt på öppna havet.
Åk bara iväg så långt bort som möjligt.
- Så snabbt som ni kan. - Vad flyr vi undan?
Den där klänningen, var fick ni tag i den?
Den hittades på skeppet. Besättningen trodde det var en andes oturstecken.
- Dumheter. - Ja, verkligen dumt.
Den bringade tur. Anden befallde oss att gå iland på Tortuga, -
- och vi gjorde stora vinster där. - På svart handel, naturligtvis.
- Någon ur besättning blev kvar där? - Varför frågar du?
- Kapten! Skepp i sikte. - Flagga?
Det har ingen flagga.
- Sjörövare! - Eller ännu värre.
Det här vill du se!
Låt inget glatt ljud höras!
Låt ingen se hoppfullt upp mot skyn!
Låt det här bli dagen bli vår förbannelse, då vi väckte...
- Kraken! - Nej!
Du har dömt oss alla.
Det är Den flygande holländaren!
- Heliga Guds moder, vad hände? - Vi seglade säkert på ett rev.
Sväng bakåt! Först mot styrbord, sedan hårt åt babord!
Kraken!
Här är den! Ta den, ta den!
Pojken är inte här. Havet måste ha tagit honom.
Jag är havet.
Du behöver tid att gräma dig. Till arresten!
Och de överlevande?
Det finns inga överlevande.
Kistan är inte längre i säkerhet. Lägg kurs mot Isla Cruze.
- Vi måste komma först annars ärver fan. - Först?
Vem tog ombord den tjuven på mitt skepp? Vem berättade för honom om nyckeln?
Jack Sparrow.
Min instikt säger mig att du är bekymrad.
Jag skulle varit gift nu.
Jag är så redo att bli gift.
Du vet...
Jag är kapten på ett skepp.
Och eftersom jag är kapten på ett skepp så skulle jag kunna...
Mitt framför mig älska.
Precis här, på de här decket.
Just nu!
Nej tack!
Varför inte?
Vi är mycket lika varandra du och jag.
Förutom en viss känsla för ära,farliga vatten, moral och personlig hygien.
- Du kommer ännu över på min sida. - Du verkar säker på det.
Ett ord, min kära. Nyfikenhet.
Du vill ha frihet. Göra vad du vill, för att du vill det.
Verka meningsfullt självständig. Du vill veta hur det känns.
En dag kan du inte motstå det.
Varför fungerar inte din kompass?
Min kompass fungerar fint.
Vi är ändå likadana, och det kommer ännu en stund när du kan bevisa det.
- Genom att göra det rätta. - Jag älskar de stunderna.
Jag vinkar åt dem när de passerar.
Du får möjlighet att göra något modigt.
Då du gör det, kommer du att märka något.
- Att du är en bra karl. - Alla bevis pekar på motsatsen.
Jag litar på dig.
- Vill du veta varför? - Berätta.
Nyfikenhet.
Du vill ha det.
En chans att vara beundrad, att njuta av dess förmåner.
Du kan inte motstå det.
Du vill veta -
- hur det smakar.
Jag vill veta hur det smakar.
Men som en anständig man jag känner skulle du inte försätta mig -
- i en sådan situation att din heder befläckades.
- Jag är stolt över dig, Jack. - Land i sikte!
Jag vill ha min sandburk.
- Du ror för snabbt. - Du ror för sakta.
- Jag vill inte att Kraken hinner ikapp. - Jag sparar mina krafter inför det.
Det är ingen Kraken ändå. Jag har alltid hört dem säga Kraaken.
Med långt a? Nej, nej, nej.
Enligt ursprungligt skandinaviskt uttal är det närmare Kraken.
Vi är väl inte ursprungliga skandinaver, eller? Kraaken.
Den är en mytisk varelse. Jag kallar den vad jag vill.
Vakta båten, se upp för tidvattnet. Rör inte min sandburk.
Den här fungerar inte. Jag är säker på att den inte pekar dit du vill som mest.
Det gör den visst. Du sitter på den.
- Ursäkta? - Flytta på dig.
- Vakta båten... - Jag kunde söka in på cirkus.
Får jag putsa era skor, sir?
De är här.
Jag kan inte landstiga på årtionden.
Litar du på att vi tar hand om det?
Jag litar på att ni vet vad som väntar om ni misslyckas!
- Mot djupet! - Mot djupet!
Det är sant.
- Du talade sanning ändå. - Det gör jag ofta, alla blir förvånade.
Med goda skäl!
Will!
Du mår bra! Tack gode Gud! Jag kom för att hitta dig.
- Hur kom du hit? - Med sköldpaddor, kompis.
- Jag band ett par vid mina fötter. - Det är inte så enkelt som det verkar?
- Men jag är skyldig dig ett tack, Jack. - Är du?
Efter det du lurade mig ombord för att reda upp din skuld med Jones...
- Vad? - Vad?
- Jag mötte min far igen. - Var så god.
- Allt du berättade för mig var lögn. - I stort sett.
Som om du kämpade mot tidvattnet, min kära.
Vad gör du?
Jag ska döda Jones.
Jag kan inte tillåta det, William.
För att om Jones dör, vem ska då beordra bort besten från mig?
Nu, om du vore så vänlig.
Nyckeln.
Jag håller mitt löfte. Jag tänker befria min far, hoppas du är här att se det.
Jag kan inte låta dig göra det heller. Jag är verkligen ledsen.
Jag visste att du skulle värma upp mig...
Lord Beckett vill ha kistans innehåll.
Om jag levererar det, får jag mitt liv tillbaka.
- Ambitionens mörka sida. - Jag tänkte det för rädda löften.
- Vakta kistan. - Nej!
Säkert... Stanna! Man får inte behandlas så!
Fint!
Ta fram svärden och stick ihjäl varandra, det löser allt!
Jag har fått nog av enbenta suputer och pirater!
Hur blev det så här?
Will vill ha kistan själv och Norrington vill ha den för att få hedern tillbaka.
Jack tänker naturligtvis på sitt eget skinn.
Men Turner verkar vilja klara upp ouppklarade affärer med sin far.
- Sorgligt. - Det här galet!
Kistan måste vara mer värd än en skimrande slant.
En stor frestelse.
Om vi var barmärtiga, avlägsnade vi lockelsen av dem.
Nu räcker det!
Hettan!
Med er tillåtelse, mr Turner.
Med er tillåtelse, mr Norrington.
Ursäkta att jag dödar mannen som förstörde mitt liv.
Var så god.
Fundera över det där ett tag, kommendör.
Vem var det inte som vid förpassandet av en ond sjörövare bakom galler, -
- tyckte det var passande att släppa fri en sjörövare och ta kärestan själv?
Så vems fel är det egentligen, -
- att du slutade som en rompimplande suput, som tar order av en sjörövare?
Nu räcker det!
Tyvärr, mr Turner. Han har rätt.
Ni fixar det, mina herrar.
Vi fick den.
Hejsan, min sköna.
Kom!
- Svärd! - Svärd!
Jag behöver dig. Följ min röst.
Till vänster. Nej, vänd. Gå till höger.
Nej, det är ett träd.
Håll tyst.
Okej.
Låt honom vara, om du inte använder honom som slagträ.
- Vi klarar oss inte ur det här. - Inte om vi har kistan. Gå till båten.
- Du är galen. - Vänta inte på mig.
- Föreslår vi respekterar hans vilja. - Ja visst!
Ditt mod går till spillo.
Jag tar kistan ur dina dödskalla händer.
Här får du.
Jag behöver dig!
Sjörövare.
Vad hände med kistan?
Norrington tog den, för att locka bort dem från oss.
- Du drar för hårt. - Du drar för lite.
- Var är kommendören? - Lämna efter.
Må mina böner vara med honom. Det får räcka med sörjandet.
Den ljusa sidan är ju ändå att du kom tillbaka fri och utan några förföljare.
Herregud.
Jag tar hand om det här.
Hej, slemsvampen!
Har du tappat bort någon?
Jag fick den.
Kom du för att underhandla, ditt slemmiga elände? Titta vad jag har.
Jag har en burk, jag har en burk, och gissa vad som finns i den?
Nu räcker det.
- Hårt styrbord. - Styrbord!
Sätt fart!
Styrbord! Skicka hans kära Pärlan tillbaka i djupet.
Eld!
Den är efter oss!
- Låt dem smaka på treans kanon. - Uppfattat, kapten.
Ta min plats!
Visa oss vad du kan.
- Den lämnar efter. - Vi klarade det.
- Är vi snabbare? - I motvind vinner den över oss, men -
- med medvind... - Vinner vi över dem.
- De är för långt borta! - Ta ner seglen! Vi avslutar jakten.
Ge vi upp?
De ger upp!
Min far är på det skeppet.
Om vi åker snabbare, klarar vi av dem. Vi borde svänga och kämpa.
Varför kämpa när vi kan underhandla?
Det behöver inte vara mer än en ordentlig triumf.
Var är det? Var är hjärtat?
Vi kommer att segla på revet!
Nej. Det är inget rev! Kom bort från relingen!
- Vad är det? - Kraken.
Ladda kanonerna!
Den anfaller på styrbord. Jag har sett det innan.
Gör klart kanonerna och vänta på min signal!
Ta det lugnt, pojkar!
Klara!
- Vänta, vänta. - Vi har väntat tillräckligt.
- Will! - Eld!
Den kommer ännu tillbaka. Vi måste komma bort från skeppet.
Det finns inga båtar.
Öppna luckorna och samla krutet i nätet.
- Vad än du gör, missa inte. - Så snart du är i säkerhet.
Vi har snart slut på krutet. Vi har bara sex tunnor.
- Vi har för lite krut. - Blanda med rom.
Ni hörde! Rommen också!
Fegis.
Inte bra.
- Dra - Skuffa, som om ni hade betalt för det!
Kom! Jag är här, kom hit och hjälp!
Skjut! Elizabeth, skjut!
- Dödade vi den? - Nej. Vi gjorde den bara arg.
Det här är inte över ännu. Kapten, order!
Överge skeppet. Vi går i båtarna.
Jack, Pärlan.
Det är bara ett skepp.
Han har rätt. Vi måste komma i land.
- Dit är en ordentlig bit. - Verkligen.
Vi måste försöka.
Vi kan fly när den drar ner Pärlan.
Överge skeppet. Överge skeppet eller hoppet.
Tack, Jack.
Det här är inte över ännu.
Du kom tillbaka.
Jag har alltid vetat att du är en bra karl.
Lossa repen! Ingen tid att förlora! Sätt fart, Will!
Den är efter dig, inte skeppet, inte oss heller.
Du förstår väl att det här är enda sättet?
Jag är inte ledsen.
Sjörövare.
Var är Jack?
Han blev kvar så att vi har en chans.
Sätt fart!
Förbannat!
Lossna nu!
Inte så dåligt.
Hejsan, besten.
Jack Sparrow, skulden är betald.
Kaptenen följer med sitt skepp.
Inte ens Jack Sparrow kan klå djävulen.
Öppna kistan.
Jag måste se det!
Fan ta dig, Jack Sparrow!
- Vårt sista skepp har återvänt. - Någon information om kistan?
Nej. Men ett av skeppen plockade upp en man ur havet.
Han hade de här.
Jag tog mig friheten att skriva mitt eget namn på dem.
Om du tänker dra nytta av dem, måste du ha något att köpslå med. Jacks kompass?
Bättre.
Davy Jones hjärta.
Mot kylan och sorgen.
Det är synd. Jag vet att du funderar över, -
- om ni med hjälp av Pärlan hade kunnat fånga djävulen, befriat din fars själ.
Det spelar ingen roll mer.
Pärlan är borta. Tillsammans med sin kapten.
Världen verkar redan vara en tråkigare plats.
Han lurade oss alla in till slutet.
Men hederlighet verkar ha vunnit till slut.
- För Jack Sparrow. - Det finns ingen som kapten Jack.
Han var en gentleman och lycksökare.
Han var en bra karl.
Om det fanns något som kunde föra honom tillbaka...
- Elizabeth... - Skulle du göra det?
Vad är du...?
Vad är någon av er redo att göra?
Skulle ni segla till världens ände och längre, -
- för att leta efter påhittiga Jack och hans kära Pärlan?
- Ja. - Ja.
Ja.
Okej då.
Om ni beger er av mot farliga och bedrägliga bankar -
- vid jordens ände.
Behöver ni en kapten, -
- som känner till de vattnen.
Så säg mig, vad har hänt med mitt skepp?
översättning: Poko Omsynk:bamsebiffen_88 www.Undertexter.se